Personality and Depression
Kronström, Kim (2011-05-06)
Personality and Depression
Kronström, Kim
(06.05.2011)
Annales Universitatis Turkuensis D 963 Turun yliopisto
Julkaisun pysyvä osoite on:
https://urn.fi/URN:ISBN:978-951-29-4621-1
https://urn.fi/URN:ISBN:978-951-29-4621-1
Kuvaus
Siirretty Doriasta
Tiivistelmä
Persoonallisuus ja masennus
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli selvittää persoonallisuuspiirteiden yhteyksiä masennuksen syntyyn, sekä masennuksesta toipumiseen.
Ensimmäinen väitöskirjassa käytetty aineisto koostui 50 masennusta sairastavasta potilaasta. Potilaat satunnaistettiin kahteen hoitoryhmään, jossa toisessa hoitona oli masennuslääke fluoksetiini ja toisessa psykodynaaminen lyhytpsykoterapia. Masennusoireiden voimakkuutta arvioitiin Hamiltonin depressioasteikolla tutkimuksen alussa, sekä neljän kuukauden hoidon jälkeen. Puolustusmekanismeja arvioitiin Defense Style Questionnary-kyselylomakkeella. Kypsät puolustusmekanismit ennustivat hyvää toipumista lääkehoitoryhmässä, kun taas psykoterapiaryhmässä puolustusmekanismien ja toipumisen välillä ei havaittu yhteyttä.
Psykologista orientaatiota kartoitettiin Psychological Mindedness Scale-kyselyllä. Psykologisen orientaation ja toipumisen välillä ei ollut yhteyttä kummassakaan hoitoryhmässä. Tulos viittaa siihen että käytetty kysely ei ole käyttökelpoinen masennuksen ennusteen arvioinnissa tai hoitomuodon valinnassa.
Persoonallisuuspiirteitä kartoitettiin Temperament and Character Inventory- kyselyllä. Lähtötilanteessa havaittiin yhteys korkeiden Harm Avoidance -pisteiden (”turvallisuushakuisuus”) sekä masennuksen voimakkuuden välillä. Korkeat pistemäärät persoonallisuuspiirteissä Reward Dependence (”hyväksynnän hakeminen”), Self-Directedness (”Itseohjautuvuus”) ja Cooperativeness (”yhteistoiminnallisuus”) olivat yhteydessä vakavampaan masentuneisuuteen neljän kuukauden seurannassa potilailla, jotka olivat saaneet masennuslääkehoitoa. Psykoterapiaryhmässä persoonallisuuspiirteet eivät olleet yhteydessä masennusoireiden voimakkuuteen seurannannassa. Erot lääkityksen lumevasteessa saattavat osaltaan selittää tulosta.
Toinen väitöskirjatyössä käytetty aineisto perustui Kunta-10 tutkimukseen. Tutkimuksissa tarkasteltiin optimismin ja pessimismin yhteyksiä neljän vuoden seurannan aikana 1. masennukseen liittyvään vähintään 90 päivää kestävään työkyvyttömyyteen ja myöhempään paluuseen työelämään (N= 38214) ja 2. vähintään 100 päivää kestävään masennuslääkkeen käyttöön ja käytön lopetukseen (N= 29930). Tutkimuksissa matala optimismi ennusti masennuksesta aiheutuvaa työkyvyttömyyttä sekä masennuslääkkeiden käyttöä. Korkea pessimismi oli yhteydessä masennuslääkkeiden käytön todennäköisyyteen sekä masennukseen liittyvän työkyvyttömyyden pitkittymiseen.
Tämän väitöskirjatyön tulokset viittaavat siihen, että persoonallisuuspiirteillä on vaikutusta sekä masennusalttiuteen että masennuksen kulkuun. Persoonallisuuspiirteiden arviointi ja huomioon ottaminen saattavat auttaa parantamaan masennuksen hoitotuloksia.
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli selvittää persoonallisuuspiirteiden yhteyksiä masennuksen syntyyn, sekä masennuksesta toipumiseen.
Ensimmäinen väitöskirjassa käytetty aineisto koostui 50 masennusta sairastavasta potilaasta. Potilaat satunnaistettiin kahteen hoitoryhmään, jossa toisessa hoitona oli masennuslääke fluoksetiini ja toisessa psykodynaaminen lyhytpsykoterapia. Masennusoireiden voimakkuutta arvioitiin Hamiltonin depressioasteikolla tutkimuksen alussa, sekä neljän kuukauden hoidon jälkeen. Puolustusmekanismeja arvioitiin Defense Style Questionnary-kyselylomakkeella. Kypsät puolustusmekanismit ennustivat hyvää toipumista lääkehoitoryhmässä, kun taas psykoterapiaryhmässä puolustusmekanismien ja toipumisen välillä ei havaittu yhteyttä.
Psykologista orientaatiota kartoitettiin Psychological Mindedness Scale-kyselyllä. Psykologisen orientaation ja toipumisen välillä ei ollut yhteyttä kummassakaan hoitoryhmässä. Tulos viittaa siihen että käytetty kysely ei ole käyttökelpoinen masennuksen ennusteen arvioinnissa tai hoitomuodon valinnassa.
Persoonallisuuspiirteitä kartoitettiin Temperament and Character Inventory- kyselyllä. Lähtötilanteessa havaittiin yhteys korkeiden Harm Avoidance -pisteiden (”turvallisuushakuisuus”) sekä masennuksen voimakkuuden välillä. Korkeat pistemäärät persoonallisuuspiirteissä Reward Dependence (”hyväksynnän hakeminen”), Self-Directedness (”Itseohjautuvuus”) ja Cooperativeness (”yhteistoiminnallisuus”) olivat yhteydessä vakavampaan masentuneisuuteen neljän kuukauden seurannassa potilailla, jotka olivat saaneet masennuslääkehoitoa. Psykoterapiaryhmässä persoonallisuuspiirteet eivät olleet yhteydessä masennusoireiden voimakkuuteen seurannannassa. Erot lääkityksen lumevasteessa saattavat osaltaan selittää tulosta.
Toinen väitöskirjatyössä käytetty aineisto perustui Kunta-10 tutkimukseen. Tutkimuksissa tarkasteltiin optimismin ja pessimismin yhteyksiä neljän vuoden seurannan aikana 1. masennukseen liittyvään vähintään 90 päivää kestävään työkyvyttömyyteen ja myöhempään paluuseen työelämään (N= 38214) ja 2. vähintään 100 päivää kestävään masennuslääkkeen käyttöön ja käytön lopetukseen (N= 29930). Tutkimuksissa matala optimismi ennusti masennuksesta aiheutuvaa työkyvyttömyyttä sekä masennuslääkkeiden käyttöä. Korkea pessimismi oli yhteydessä masennuslääkkeiden käytön todennäköisyyteen sekä masennukseen liittyvän työkyvyttömyyden pitkittymiseen.
Tämän väitöskirjatyön tulokset viittaavat siihen, että persoonallisuuspiirteillä on vaikutusta sekä masennusalttiuteen että masennuksen kulkuun. Persoonallisuuspiirteiden arviointi ja huomioon ottaminen saattavat auttaa parantamaan masennuksen hoitotuloksia.
Kokoelmat
- Väitöskirjat [2771]