Työnantajan koulutusvelvollisuus irtisanomisen edellytyksenä
Väyrynen, Isabella (2023-05-03)
Työnantajan koulutusvelvollisuus irtisanomisen edellytyksenä
Väyrynen, Isabella
(03.05.2023)
Julkaisu on tekijänoikeussäännösten alainen. Teosta voi lukea ja tulostaa henkilökohtaista käyttöä varten. Käyttö kaupallisiin tarkoituksiin on kielletty.
suljettu
Julkaisun pysyvä osoite on:
https://urn.fi/URN:NBN:fi-fe2023053150943
https://urn.fi/URN:NBN:fi-fe2023053150943
Tiivistelmä
Tutkimus keskittyy selvittämään oikeustapausten kautta, millä tavoin työsopimuslaissa työnantajalle irtisanomisedellytyksenä määritelty uusien tehtävien mukainen koulutusvelvollisuus tulee täytetyksi. Taloudellisten ja tuotannollisten syiden perusteella irtisanomisuhkaisen työntekijän jatkamisedellytykset tulee selvittää. Ensisijaisesti hänelle tulee pyrkiä tarjoamaan muuta työsopimuksen mukaista työtä vastaavaa työtä. Toissijaisesti, jos tällaista työtä ei ole tarjota, muuta työntekijän koulutusta, osaamista tai ammattitaitoa vastaavaa työtä. Kolmantena työnantajan tulee järjestää uusien tehtävien edellyttämää koulutusta siltä osin, kun se on tarkoituksenmukaista ja kohtuullista. Tutkimusmenetelmä on lainopillinen. Tutkimuksessa käytetty aineisto on kotimaista oikeuskäytäntöä eri oikeusasteista.
Tutkimuksen pohjalta voidaan koota tulkinta, jonka perusteella ei voida tehdä kovin tarkkarajaisia linjauksia yleisistä edellytyksistä, joita työnantajalle voidaan asettaa tarkoituksenmukaisuus- tai kohtuullisuusnäkökulmaan nojautuen. Kanteissa toistuu ilmiö, joissa irtisanomisperuste kyseenalaistetaan työn tarjoamisvelvollisuuden pohjalta, mutta koulutusvelvollisuus jätetään useasti sivuun. Niissä tapauksissa, joissa koulutusvelvollisuutta on tarkemmin käsitelty, on nähtävissä myös kantajan selkeä näkemys omasta osaamisestaan. Koulutusvelvollisuuden osalta voidaan todeta, että siltä edellytetään tapauskohtaista harkintaa, jossa huomioidaan sekä työsuhteen kesto, työntekijän osaamistaso, sekä luonnollisesti myös työnantajatahon näkemys koulutuksen kohtuullisuudesta. Tutkimuksen aiheesta tehtyjä tutkimuksia ei juuri ole, jonka perusteella voidaan myös katsoa, että nykyinen laki vastaa riittävällä tasolla irtisanomisedellytyksen täyttymiseen koulutusvelvollisuusaspektin huomioiden.
Tutkimuksen pohjalta voidaan koota tulkinta, jonka perusteella ei voida tehdä kovin tarkkarajaisia linjauksia yleisistä edellytyksistä, joita työnantajalle voidaan asettaa tarkoituksenmukaisuus- tai kohtuullisuusnäkökulmaan nojautuen. Kanteissa toistuu ilmiö, joissa irtisanomisperuste kyseenalaistetaan työn tarjoamisvelvollisuuden pohjalta, mutta koulutusvelvollisuus jätetään useasti sivuun. Niissä tapauksissa, joissa koulutusvelvollisuutta on tarkemmin käsitelty, on nähtävissä myös kantajan selkeä näkemys omasta osaamisestaan. Koulutusvelvollisuuden osalta voidaan todeta, että siltä edellytetään tapauskohtaista harkintaa, jossa huomioidaan sekä työsuhteen kesto, työntekijän osaamistaso, sekä luonnollisesti myös työnantajatahon näkemys koulutuksen kohtuullisuudesta. Tutkimuksen aiheesta tehtyjä tutkimuksia ei juuri ole, jonka perusteella voidaan myös katsoa, että nykyinen laki vastaa riittävällä tasolla irtisanomisedellytyksen täyttymiseen koulutusvelvollisuusaspektin huomioiden.